Cyklistika, plavání, hokej – fáze pohybu zobrazující okamžiky lidské vůle a touhy zvítězit. Vášeň pro sport a nadšení pro olympijskou myšlenku byly pro sochaře Zdeňka Němečka charakteristické. Jak lze vnímat poselství jeho tvorby dnes? Multimediální dokumentární výstava v Galerii UM nabízí cestu k porozumění jeho uměleckému dílu a jeho přesahu.
Expozice Umění pohybu: sport – politika – kultura v díle Zdeňka Němečka je součástí doktorského výzkumu Michaely Režové z Ateliéru animace a filmu. K sochaři se dostala poprvé díky své diplomové práci, krátkému filmu Štvanice. Jak sama říká, zaujala ji „láska ke sportu, smysl pro jeho specifický rytmus a zájem o vizuální stránku pohybu. To vše, včetně pasivního přístupu, když dojde na samotné sportování, ji pojí se sochařem Němečkem“.
Původně chtěla vytvořit animovaný dokument a rozpohybovat v něm Němečkovy sochy. Jak se ukázalo, překážkou k realizaci je dosavadní nemožnost podpory výroby Státním fondem kinematografie, argumentovaná problematičností námětu spočívající v Němečkově příslušnosti ke komunistické straně za minulého režimu v Československu. Jako východisko zvolila formu výstavy. Společně s Veronikou Soukupovou, druhou kurátorkou projektu a doktorandkou UMPRUM, se jim podařilo omezený pohled na autora rozšířit. Prostřednictvím výstavy zahájily diskuzi a otevřely pole možných interpretací spíš, než by nabízely univerzální „pravdivý“ pohled na umělce a jeho dílo. Zohledňují zde jak vnímání umělecké kritiky či politických zakázek, tak etiky a lidskosti. „Důležitý je náš vlastní, týmový přístup k materiálu, který si dovolujeme do určité míry tvarovat za účelem nových interpretací odpovídajících současné době a jejím nárokům. Tento autorský vstup se může projevit v doprovodné projekci, ale také v drobných manipulacích s měřítkem či perspektivou. Chtěly jsme zachovat i lehkost a radost se sportem spojené”, říká druhá z kurátorek Veronika Soukupová.
Výstava nabízí pestrý soubor exponátů – fáze Němečkových soch, skici, modely i formy doplněné archivními materiály, videem, animací, fotografiemi, ale také nově vytvořenými miniaturami a kopiemi soch přibližujícími proces tvorby animovaného filmu. Autorkami architektonického řešení, které pracuje s minimalistickou vloženou konstrukcí, jsou Magdalena Uhlířová a Adéla Vavříková z ruina.office. Vnitřek konstrukce upomíná na prostor sochařova ateliéru a jeho tvorbu, vnější obvod poukazuje na veřejnou diskuzi a recepci děl, které se formují dodnes.
Prostupování hranic projekt finalizuje prostřednictvím digitální platformy, tiskoviny a bohatého doprovodného programu. Škála témat, která program nabízí, sahá od uplatňování sportovních motivů v umění přes analýzu orální historie vztahující se k událostem a místům historicky spojených se sportem a kulturou po problematiku vztahování se ke kulturnímu dědictví z období státního socialismu. Klíčové je také protnutí celého projektu s Letními olympijskými hrami XXXIII, které se v létě 2024 uskuteční v Paříži. Výstava, ač je věnovaná autorovi minulého století, je stále současná. Němečkův život a tvorba, která vznikala za komunistického režimu v bývalém Československu, nás vtahuje do aktuální polemiky o významu sportu, kultury, politiky a jejich protnutí.